A Bella István-díj 2012-es kitüntetettje
![Facebook](/plugins/content/jp-bookmark-icons/facebook.gif)
![Google bookmark](/plugins/content/jp-bookmark-icons/google.gif)
Gyorsfaggató – Rózsássy Barbarát kérdezte Király Farkas
– Tudomásom szerint a Bella István-díj nem azok közül való, amelynek megszerzéséért lobbisták tucatja küzd, sokkal inkább azok közé sorolható, amely derült égből csap le a szerzőre. Ez akár heves tüneteket is kiválthat egy költőből – neked mi volt a reakciód?
Különleges örömöt jelentett számomra, elsősorban azért, mert az utóbbi hónapokban nagyon sokat olvastam Bella István verseit. Nemcsak lapozgattam, de belemerültem költészetébe, közelebb kerültem hozzá. Akkor is, mikor megtudtam, hogy megkapom a róla elnevezett díjat, épp táskámban volt egyik kötete. Valahogy úgy éreztem, ez nemcsak egyszerűen megesik velem, de ajándék, részese lehetek valaminek, ami sokkal több nálam. Mintha a költészet kinyújtaná értem a kezét. Szeretném azt hinni, hogy akik úgy döntöttek, idén engem részesítenek ebben a megtiszteltetésben, azon nagy szellemi-lelki közösség részének tartanak, amit magyar irodalomnak hívunk.
– E díj számodra pihenésre csábító elismerés, vagy inkább írásra serkentő előleg – netán a kettő egyben?
Pihenni egy költőnek sosem lehet. Ha az egész életed ráteszed, akkor sem elég az idő, hogy mindent elmondj. A költészet ajándék, adomány, de önmagában kevés: a tehetséggel élni kell. A vers iránti alázatban, a kitartó munkában hiszek.
– Tavaly jelent meg ötödik versesköteted, Túl a sivatagon címmel. Nem hatásvadász cím, ugyanakkor sokféleképpen értelmezhető. Mi van túl a sivatagon?
Túl a sivatagon: én vagyok. Ahogy ott, a sivatagban is én voltam – megéltem, megtapasztaltam. Kamaszkorom óta, mikor bekerültem a Stádium Fiatal Írók Körébe, Kárpáti Kamil műhelyébe, hosszú utat jártam végig. Láttam, mivé válik a világ, mivé válunk, ha kizárjuk magunkból legszebb, legjobb valónkat, a költészetet. A Túl a sivatagon részben ennen az útnak a lenyomata, részben pedig egy jövőkép: azé a világé, ami belőlem megszülethet. De tudom, csakis úgy és csakis akkor formálódhat egésszé, ha minden lépést költőként teszek meg. – Kimondhatom: a körülvevő rossz ellenére is. Mert bármekkora is a vers nélküli világ homoktengere, ha szembe nézek vele, erősebbé tesz.
– A közeljövőben milyen Rózsássy Barbara-kötet láthat napvilágot?
Ha néhány hónapja kérded, csak annyit mondok, tavasz végére esszékötetem jelenik meg a Stádium Kiadónál, azokból az írásokból válogatva, melyek az utóbbi években születtek kortárs és klasszikus irodalomról. De az elmúlt hónapokban annyi minden történt velem és körülöttem, hogy újra és újra átéltem, a vers: menedékem, otthonom. Ennek szellemében: formálódik az új verseskötet is.
( 0 Votes )